Han er derinde.
Fang ham!
Han er væk! Gennemsøg værelset.
En fest. Er jeg inviteret?
John Smith, i Kongens navn
er du arresteret for forræderi i Jamestown.
Forræderi? I må lede efter Ratcliffe.
Han sprang ud ad vinduet!
Lad ham ikke slippe væk!
Efter ham!
Tak, fordi I kiggede forbi.
Andre, der vil slutte sig til ham?
Afskær ham!
Nu har vi ham!
Han sprang!
Kongen troede på min historie.
Ærgerligt.
Jeg ville have fortrukket at se dig blive hængt.
Jeg gjorde alt for at redde ham.
Og sådan døde John Smith.
Jeg ville have ham i live!
Også jeg.
Deres Majestæt, han behøver jo ikke bekræfte, hvad jeg har sagt.
Vi må vente, til John Rolfe vender tilbage med indianerhøvdingen.
Høvdingen vil fortælle flere løgne. Krig er den eneste løsning.
Udmærket, Ratcliffe. Så gør din armada klar.
Men vi venter på, at John Rolfe og høvdingen vender tilbage.
REJSEN TIL ENGLAND
Det er længe siden, vi hørte om John Smiths død.
Måske bør du lægge det bag dig.
Du har ret, men det er svært at sige farvel.
En jord så kold
En nøgen eng
Se blade danse på den hvide vinterseng
Og fugle fly'er mod bedre kår
Og bjørne de går i vinterhi
Til det igen bli'r vår
De kender naturens gang
Og ved hvad der sker
Jeg følger en vej så lang
For at vide
Hvem jeg er
Men hvor går jeg hen herfra
Hvis blot jeg vidste
Hvad det rygte var
Hvad skal jeg tro
Hvem kan give mig svar
Er der mon håb?
En vej at gå
Herfra?
Mit liv er ændret som jeg selv
Jeg har lært at vælge og også lært at sig' farvel
Men vejen frem Er svær at se
Fortoner sig Og spørg nu mig
Om hvad der mon skal se
I mit hjerte glemmer jeg
Det liv jeg har kendt
Det er tid for en som mig at starte
Om igen
Helt alene
Men hvor går jeg hen herfra?
Hvis jeg bare vidste hvad
Det rygte var
Hvad skal jeg tro?
Hvem kan give mig svar?
Er der håb
Her
Fra?
- Skib ohøj! - Skibet kommer!
Skibet kommer!
Åh, de er fremme! Skynd jer!
Vent på mig!
Åbn porten!
Skub!
Alle matroser, fremad. Kast en line!
- Træk til! - Samtidig, mænd!
Lidt til venstre!
I stilling!
Alle ret!
Beskidte barbar.
Rolig, min hest! Rolig!
Rolig, min hest!
Pokkers barbar.
Nej, vent!
- Vent! - Sænk våbnene!
Det er okay nu. Jeg har ordnet det.
Nybyggerne må vide, de kan stole på os.
Du burde ikke have blandet dig.
Hvabehar?
- Okay. Værsgo. - Jeg ville bare hjælpe.
Jeg bad ikke om din hjælp.
Du sagde heller ikke tak.
Hvad er der sket med takt og tone?
Siden du lige er ankommet, forventer jeg ikke, du kender til det.
Kvinder.
Jeg frygter, indianerne vil føre krig.
Åh, søde, det vil Pocahontas aldrig lade ske.
Pocahontas?
John Rolfe, Deres hest, sir.
Nå, der er du. Tak.
Det er på tide, jeg møder høvding Pocahontas.
Store høvding...
...jeg hedder John Rolfe.
Ifølge skik og brug...
- Goddag. - Lad ham passere.
Ifølge Storbritanniens skik og brug
vil jeg overrække denne hest
som en fredsgave til den store Pocahontas.
Datter...
- Dig? ...dette dyr er til dig.
Nej, undskyld. Det er min skyld.
- Hesten er tiltænkt... - Pocahontas, sagde din konge.
- Eller taler han med kløvet tunge? - Nej! Aldrig.
Det er bare det, at... Det her er...
Nej, det her er... Det er helt fint.
Flot, Rolfe.
Jeg tror, heldet vil følge os i dette smukke land
under kong James' nådige styre.
For tillidens skyld håber jeg, at De vil sejle med tilbage...
...og møde min konge.
Jeg vil ikke have den blege høvdings land.
Han vil have mit.
Hvorfor krydser han ikke havet og besøger mig?
Desværre kan det ikke lade sig gøre, Deres "Høvdinghed".
Dit folk er barbarer. De vil kun have vores jord!
- De vil ødelægge vores hellige... - Er det virkelig deres ønske?
Det ved du ikke.
Far, nogen må tage af sted.
Du taler med et blegansigts tunge.
Du hører til blandt dem. Måske burde du tage af sted.
Nej! Det er diplomati.
Du kan ikke håndtere sådan et job.
- Jeg tager af sted. - Datter...
Far, jeg beder dig. Jeg kan godt.
Du har din mors ånd.
- Udmærket. Sagen er afgjort. - Men...
Herligt.
Bedstemor Piletræ, jeg må tale med dig.
Er det min Pocahontas?
Hvad er der dog, mit barn?
Du frygter at krydse havet.
Hvis nu jeg ikke kan bringe fred?
Hvis jeg fejler? Hvis jeg forværrer tingene?
- Hvad, hvis? - Hvis de ikke vil lytte?
Hvad, hvis himlen står i brand, og din næse falder af?
For længe siden bad jeg dig lytte til dit hjerte.
Det er på tide at lytte til dit hjerte.
Men ånderne omkring mig...
Kan hjælpe, men kun din indre stemme kan vejlede dig.
Lyt til din indre stemme.
Bedstemor Piletræ, det virker ikke.
Bedstemor Piletræ?
- Forsigtig, mænd! - Sådan. Herovre.
- Forsigtig. - Styrbords.
Hejs sejlet!
Jeg vil holde mit løfte og ikke bryde freden med blegansigterne,
men vi må kende deres styrke.
Snit et hak i staven for hvert et blegansigt, du ser.
Pas på min datter.
Jeg kan ikke tage dig med.
Ingen utyskestreger, og pas på hinanden.
Glem ikke dette land.
Du vil altid være hos mig.
Vent. Hvem er det her?
Det er Uttamatomakkin.
Kommer Utta... med os? Kommer du med os?
Jeg spørger, kommer du? Hallo? Kan du høre mig?
Kan han høre mig?
Selvfølgelig. Det var en god ide, ikke?
Det skal nok gå. Fantastisk.
Matroser, anker op!
Ankeret er oppe!
- Sæt sejl! - Javel, sir.
Anah, far.
ROM
Ja, selvfølgelig. Vask dækket...
Det eneste, vi laver, er at vaske det pokkers dæk.
Det er jo alligevel altid rent.
Hvorfor vasker vi dækket?
Jeg synes, det ser rent ud. Jeg kan ikke se noget snavs.
...vasker dækket. Jeg vasker!
Har I set, at jeg vasker dækket?
Hey! Hvad er det? Hvad sker?
Fang den! Sådan!
Meeko, hvad laver du her?
Hvad foregår der her?
Hør, frøken, jeg kan ikke lide blinde passagerer,
og du må ikke forstyrre mit mandskab.
Du kan foretage sørejsen under dæk...
...eller i briggen.
- Du er... - Kongens gæst
og skal behandles derefter. Er det forstået, kaptajn?
Hvorfor gjorde du det?
Fordi du er udsendingen, og min ære byder mig at beskytte dig.
Og ære, Pocahontas, er vores civilisations rygrad.
Tak.
Land i sigte!
Bjærg sejlene!
Hiv ohøj! Hold sejlet strakt.
Sådan.
Velkommen til London.
Skal vi?
Gør, som du vil.
Solen står op Lygternes slukkes
Dagen begynder i London
- Teen skal brygges - Og boller bages
Og nogen nægter at vågne
Mens butikker fyldes op Og hoben mades
Natarbejdere slentrer hjem i seng
Skoleklokker kimer og kirkeklokker ringer
Børnene klynker
Kræmmere synger
Sikke en dag i London Se, hvem er her
Alle kender alle De kommer fra nær og fjern
De bringer deres gæs deres fineste uld
Til at behage det skarpeste øje
Og beder til at nog'n vil sige Der er noget de vil køb'
- Brød! Frisk brød her! - Pocahontas, vent!
Med grise at slagte og fisk at rense
Det er ikke en fornøjelse men
Vi takker Vorherre og kysser jorden
For senge og husly i London
Overklassen sover trygt
Men nogle må vaske gulvene
Den ene dag ligner den anden
- Kan ikke klage - Hvis der ikke er krig
Sikke en dag i London Alt er til salg
Kål og løg
- Pas på! - Hvem er det?
Den pige er oppe i et træ
Det er ikke et træ Det bevæger sig, se?
- Du godeste, hva' mon det er? - Se engang, jeg sværger
Hun flyver gennem luften
- Hun må være vild - Hun er blot et barn
- Pocahontas... - Gid jeg havde hendes hår
Er du sød at komme ned på jorden? Med det samme?
Mit hjerte hamrer som en tromme Jeg kan ikke tro mine øjne
I London synes folk at komme i alle afskygninger
Så mange veje Hvordan finder de mon vej
Så mange tegn Gad vide hvad de virkelig sig'r
London er alt Jeg har hørt om mere til
London ligner intet jeg har set før
Musik og fjerhatte og tage der stråler
Med flag der vajer højere end et træ
Hun virker så sød Hun vil os det gode
- Bittesmå fødder - Hvordan ved du det?
- Vi vil angre denne dag, vent og se - Hvad er at være eller ikke være
Hvordan bygger de deres huse så høj' Er de mon alle en stamme?
Tingene de sælger, tingene jeg lugt'r Jeg kunne aldrig beskrive dem
Kagerne her smager som bær plukket just i dag
Lyden af floden får mig til at tabe vejret
London er travl som en bikube
Bedstemor Piletræ vil elske de her træ'r
Trængsel og alarm men også spændende
Med farver jeg aldrig har set
Sikke en dag London Intet mærkeligt her
Bortset fra en pige og en der måske er tre meter høj
I dag bliver en dag ingen vil gemme
En vi alle husker som en dag to verdener mød's
Sådan skønhed er sjælden Jeg er imponeret
Man må ikke stirre Hun er knap nok påklædt
Styrken af ti Det har jeg hørt
Hun besejrede mændene Bare tro mit ord
En tapper ung pige at rejse hertil
Det bliver et eventyr, kære
Måske en øl til at stille tørsten?
Men ikke med dig Jeg så hende først
Sikke en dag i London Historie blev skrevet
Fjern det gådefulde Så er du ikke bange
Vi har set en pige
Jeg har set en verden
- Jeg aldrig drømte om at se - Vi aldrig drømte vi ville se
Og sikke en ganske særlig dag Enestående på alle måder
Hvor vidunderlig denne London-dag
Viste sig at blive
Flyt jer!
Dig!
Flot, Rolfe, at tage en hedning med hjem som eksempel.
Se hende. Hun falder i øjnene.
Pocahontas er her som en udsending for sit folk.
Kongens personlige gæst.
Kongen har udpeget mig til lede en armada mod de vilde.
Det vidste du da godt. Kongen vil have sit guld.
- Der findes intet guld. - Endnu en barbarisk løgn.
Når skibene er bevæbnede, sætter jeg sejl for at dræbe hedningene
og genvinde Jamestown til James.
Vi må standse ham! Advar kongen om hans løgne!
Men han løj ikke. Pergamentet bar kongens segl.
Hvad? Din konges løfte om at møde mig var løgn.
- Kongen lyver ikke! - Begge dele kan ikke være sandt.
Nej. Det er en misforståelse. Det må det være.
Jeg kan udrede det. Kom.
Vil du køre eller løbe?
Mrs. Jenkins!
Du milde moses, er det Johnny?
Johnny, du trænger til et bad.
- Johnny! - Se dig.
Du er en værre en.
Mrs. Jenkins, lad mig præsentere Pocahontas.
Pocahontas, mrs. Jenkins.
Jenkins har arbejdet længe for familien Rolfe.
- Forsigtig. Hun sætter te over. - Jeg sætter te over.
Åh, og Uttamatomakkin.
Jeg sætter meget mere te over.
- Jeg skal besøge kongen. - Jeg vil med.
Pocahontas, skik og brug i England er indviklet.
- Jeg må tage alene af sted. - Men...
Jeg lover at arrangere, at du møder kongen.
På ære. Det lover jeg.
Jeg må advare mit folk og stoppe det her.
Overlad det til Johnny.
Han lovede det, min kære.
Det kan du satse livet på.
Jeg hentede ikke lige frem indianerhøvdingen.
Nej, nej... Jeg sagde jo, jeg kun ville tale med høvdingen.
Knægt tager løber tre.
Herre konge, jeg lovede, De ville tage imod dem.
- Er vi ikke bundet af ære... - Kongen er ikke bundet af noget,
når du ikke kan fuldføre din mission.
Du skulle hente de vildes leder, og du kommer tilbage med en kvinde.
En kvinde!
Deres Majestæt, hun er prinsesse.
Hun er høvdingens datter
og rejste hertil fra sit hjemland i fredens interesse.
Mød hende, Deres Majestæt.
Må jeg foreslå, at hun deltager i jagtballet?
Lad hende tage hjem til Virginia efter at have overværet konges vælde
og Englands majestæt.
Herre konge, hun kender ikke vores skikke.
At udsætte hende for denne prøvelse er...
Jeg forstår det ikke, Rolfe.
Hvis hun ikke er vild, hvorfor kan hun så ikke gebærde sig?
Fortræffelig, ide, Ratcliffe.
Rolfe, du ledsager hende til jagtballet.
Bevis, at hun er så civiliseret, som du hævder,
så standser jeg armadaen.
- Hvis ikke, så sejler den. - Men, herre konge...
- Beslutningen er taget! - Bonde til konge!
Skak.
- Hvordan gik det? - Katastrofalt.
Hun er inviteret med til jagtballet!
Du store kineser.
Lykkedes det dig? Hvornår skal jeg møde kongen?
Vores møde med kongen er blevet saboteret.
- Du er nu inviteret til jagtballet. - Jeg forstår det ikke.
Det er en fælde! Ratcliffe manipulerede kongen!
Han siger, at hvis du er civiliseret, vil du kunne gebærde dig.
Men det er det engelske hof, takt og tone.
Man kan fornærme folk på mange måder. Tro mig.
Og hvis du begår en fejl,
- vil Ratcliffe overbevise kongen... - Så begår jeg ingen fejl.
Jeg kan ikke lære jeres skikke på egen hånd,
men du kan hjælpe mig.
Hvad skal jeg gøre?
John Rolfe!
Hvordan ser jeg ud?
Smuk, i dit... undertøj.
Forklarede mrs. Jenkins ikke? Mrs. Jenkins!
Ih, du milde! Kom nu med.
Lad os få dig klædt på.
Frygt ikke Vi er okay
Du har mig, kære til at gøre dig til en lady
Det der virker sært at bare nyt
Folk ændrer sig hver dag til de finder egen vej
Det kan også du
Og til han ser dig når du er klædt på
Jeg tror kongen vil blive meget imponeret
Vent til han ser dig gå med lethed
Det vil sådan glæde ham at du kom ned fra træerne
Du ska' nok klare det Det ved jeg
Det er et godt tegn at du klarer det så godt
Endnu et læg Endnu en sløjfe
Hæng ikke fast i hægten
Johnny er heldig de spurgte
For vent til han ser dig Han bliver så stolt
Måske smiler han hvis han tror han må
Vent til han ser dig der med krøllet hår
John har altid haft en forkærlighed for mig
med krøllet hår
Og vent
Vent til du er på dansegulvet
Vis dem hvordan man danser
Det eneste du behøver er musik Se hvor danse kan føre hen
I to ser måske
At det var meningen I var meget mere
Vent til han ser dig Vent til i aften
Skæbnen formår at få det rigtige frem
Når han ser dig i dit nye tøj
En yndefuld kvinde fra top til tå
Smuk og lyserød som roserne han dyrker
Hvem ved Hvem ved
Ih, hvor jeg glæder mig!
Jeg har noget til dig.
Flit, hold op!
Den passer ikke længere.
Den er smuk!
Jeg tager mig personligt af underholdningen til jagtballet.
Jeg vil sikre mig, at intet... går godt.
Hvordan ser jeg ud? Ret godt.
Jamen, jeg troede, du tog tøj på.
Du har ret. Du ser godt ud.
Bare du ikke knevrer løs i aften, så skal det nok gå.
Det hedder pudder.
Du er smuk.
Jeg sætter noget te over.
Hertugen af Edinburgh.
Lady Gray.
Sir Thomas Ellory.
Lord Raymond og lady Theresa.
Jarlen af Essex.
Hertugen af Buckingham og lady Buckingham.
John Rolfe og prinsesse Pocahontas.
Ih, dog!
Og Utam...
Uttata... Ultimatum... Uldtot...
- Prøv "Uti". - Tak, sir.
Og Uti.
Jakke påkrævet, sir.
Ih, du milde.
- Du godeste. - Ih, dog.
Goddag, Deres Excellence-hed.
Deres Store, Gode... Højhed.
Vær hilset, Deres Magnificus.
Velkommen til England, Pocahontas.
Tak, Deres Nåde.
Hvad synes du om mit kongerige?
De må være en god konge med så mange undersåtter, Deres Majestæt,
og med så mange loyale mænd.
Hørte I det? Hun synes, jeg er en god konge!
Hvilket indtagende barn!
Charmerende! Absolut charmerende!
Deres Excellence, vær sød at standse armadaen.
Ja, ja.
Men nu må jeg ikke være uhøflig og ignorere mine gæster, vel?
Nej! Så vi drøfter det senere.
Nu, min kære, nyd ballet.
Kom! Nyd det!
- Gudskelov. - Rolfie! Rolfie, gamle ven!
Hør, vi samler nogle venner ude på landstedet. Kom endelig.
Åh, ja, og tag din henrivende...
...gæst med.
Åh, miss... Hontas.
Hvor vidunderligt at se dig!
- Ih, dog! - Fortryllende.
Pragtfulde smykker.
Goddag!
Lad dansen begynde!
Må jeg?
På en aften vil du have gjort mere
for fredens skyld end 100 diplomater.
Ih, hvor er du yndig.
Jeg kan ikke se dit sande jeg under alt det.
Jeg håber, at ingen andre kan.
Jeg ville sige det samme om dig.
Det er godt, Smith er død.
Det ville have knust ham at se, hvor troløst dit hjerte er.
Middagen er serveret!
Nej, frue.
Æresgæster sidder altid ved kongen højre hånd.
Deres Nåde, måske kan vi nu drøfte...
Deres Kongelige Højheder, hoffets adelige
og vores fornemme gæst fra Den Nye Verdens skove.
Ting er ikke hvad de syner
Som i aften vil fremstå klart
Men virkeligheden vil afsløres Jeg kan mærke tiden er nær
Ting er aldrig ikke hvad de syner
Det vil være aftenens tema
Sjove syn til jeres fryd Måske et par der får jer til at hvine
Det vil overraske jer at se hvis forklædning
Er den bedste af dem alle
Efter forestillingen vil hele verden vide
Hvem forestiller at være noget de ikke er
Hvis en hofnars grin eller en danser dans vil underholde
- Så sig "jah" - Ja!
Hvis en jonglørs fødder ikke betyder en tøddel
- Så hilses han med "nej" - Nej!
Hvis narrene vi ser ligner du og jeg
Så før natten er omme
Spørg, hvorfor, hvorfor, hvorfor
Hvorfor
Hvorfor?
Ting er ikke hvad de syner
Og det største bevis er lige er
Hvor jeg fortryder da vi mødtes At det værste jeg frygtede
Ting er aldrig hvad de syner
Så i stil med vores tema
En ny frisure En kjole at tage på
Og vores mareridt er nu en drøm
Barfodet og vild Jeg så dette søde barn
Som en fare for en og alle
"Vild", tænkte jeg "Hvad kunne Rolfe medbringe?"
Nu ser jeg at hun er ballets dronning
Ting er aldrig hvad de syner
- Han har ret! Han har ret! - Mange siger ikke hvad de mener
- Han har ret! Han har ret! - Et pudret ansigt er lige stedet
At skjule en væmmelig plan
Kun en ting står klart
Ting er ikke hvad de syner
Herre konge, få det til at stoppe! Hun forstår det ikke!
Vrøvl! Alle nyder en god bjørnekamp.
Nej!
Hold op!
Det her er tortur!
Det er blot et dyr, intet andet.
Et hjælpeløst dyr.
Sæt dig, så glemmer vi denne barbariske opførsel.
Jeres opførsel er barbarisk.
De og Deres folk er barbarerne!
- Hvad? - Herre konge.
Lad ikke den barbar slippe godt fra det her.
Fang hende!
Barbarer!
Hold hende væk!
Fang hende!
Send dem i tårnet!
Nej! Deres Majestæt! Der var en misforståelse!
Hold op, ellers bliver du sigtet for forræderi.
Hvor ligger din loyalitet?
Giv slip! Slip mig!
John Rolfe! John Rolfe!
- Du snyder! - Nej da.
Jeg lægger det kort der.
I det mindste kunne du sørge for, der var skum.
Hvor meget skal jeg betale for?
Siger du, det ikke passer?
Men jeg har selv hørt det fra en vagt, der var der.
Kongen vil halshugge hende.
Pokkers barbar.
Jeg vil vædde med, at John Rolfe ville ønske,
at han aldrig havde set Pocahontas.
Hvad gik der af ham?
Jeg sætter noget te over.
Hvad skal jeg gøre?
Hvem er du?
Hvad vil du?
Stands! Hvem der?
John Rolfe. Jeg har en fange.
Åbn porten.
Han undslipper! Fang ham!
Find hende så, Flit.
Flit!
John! Jeg vidste, du ville komme!
Vi har ikke tid. Vi må af sted.
John Smith?
Jeg troede, du var død.
- Stærkt overdrevet. - Jeg ser den anden vej!
Kom!
Der!
Nyd bekvemmelighederne.
Jeg ordner det.
Undskyld mig.
Meget sofistikeret.
- Rider du eller løber du? - Efter dem. De slipper væk!
Luk porten!
Pokkers! De slap væk!
Hvad er der sket?
Ratcliffe fortalte kongen, jeg var forræderen.
Jeg måtte holde mig skjult, så de troede, jeg var død.
Jeg har virkelig savnet dig.
Jeg har tænkt på dig hver dag.
Hvorfor skrev du ikke til mig i al den tid?
Det ville jeg også. Jeg må have skrevet tusind breve.
Pocahontas, det eneste, der betyder noget, er, at vi er sammen nu.
Hvad med mit folk?
Når armadaen sejler, har de ikke en chance.
Hvordan vil det redde dem, at hun dør?
Siger du, hun skal vende dem ryggen?
- At hun skal dø for dem? - Hun kan ikke bare lade stå til.
- Hun har intet valg! - Selvfølgelig har hun et valg!
Pocahontas!
- Lad hende gå. - Måske er hun dig ligegyldig...
Hvor vover du at sige, at jeg ikke holder af hende!
Du elsker hende.
Glem ikke dette land.
På et nyt sted Som jeg måske aldrig har set
Finder jeg måske hvor jeg hører hjemme
Og måske venter en anden drøm
Der venter et sted på mig
Lyt til den indre stemme.
Hvem ved, hvor jeg nu tager hen?
Så mange stemmer Kun en ting står klart
Der er intet at tage
Intet at frygte
Fortiden er forbi
Jeg må videre
Herfra
- Jeg tager tilbage. - De hænger dig.
Så bliver jeg den første, der falder.
De vil ikke lytte til dig. Se dig.
Hvordan kan de respektere min kultur, hvis de ikke har set den?
Det her er vanvittigt! Tosset!
Sig, hun er tosset.
Du er tosset.
Jeg tænkte, du kunne bruge de kræfter, den her giver dig.
Det er vist på tide, du gav herskabet en lærestreg.
Jeg har besluttet mig.
Hør efter! Hørt efter!
Kong James' domstol er hermed sat.
Fremstiller hermed første punkt på...
Pocahontas! Vagter! Vagter!
Hans Majestæt vil vel ikke nægte en audiens
med en besøgende prinsesse.
James.
Deres Nåde, hvis De insisterer på krig,
vil mit folk kæmpe til sidste kriger.
Der er intet at opnå,
men meget at tabe for os alle sammen.
Der er intet guld, vel?
- Nej. Ratcliffe forsikrede mig... - At jeg var død?
Var det sandt?
Ratcliffe har løjet om alt.
Der er mange omkring dig, men du må lytte til din egen stemme.
Hvorfor taler du, når så mange tvivler dig,
selv hvis det kunne betyde din død?
Fordi jeg fortæller sandheden.
Stille!
Ratcliffe er taget af sted. Vi må standse ham!
- Men det er for sent. - Vi må forsøge.
I er den civiliserede verdens bedste soldater.
Vi sejler af sted for at befri verden for de vilde skadedyr.
Er I med mig?
Ryttere nærmer sig!
Smith!
Hæv ankeret! Kast los!
- Hæv ankeret! - Sæt sejl!
- John Smith! - Jeg troede, han var død!
Jeg er John Smiths spøgelse. Løb for livet!
Hvem startede festen uden mig?
- Kalder du det her en fest? - Har du det ikke sjovt?
Kast anker!
- Hårdt mod bagbord! - Rundt med hende!
Sammenstød!
Nu slipper jeg endelig af med dig, din barbar!
Må jeg have lov at afbryde?
Vil du bevise noget?
Gør mig ikke fortræd, Smith. Jeg gjorde blot min pligt.
Stik dit sværd i skeden.
Du må vide, at en god soldat altid adlyder ordrer.
Var det op til mig, var du død for mange år siden.
Jeg har aldrig kunnet lide dig, Smith.
Jeg dømmer dig hermed til døden.
Farvel, Smith.
- Meget sofistikeret. - Jeg lærte det af den bedste.
En skam. Jeg havde foretrukket at set dig hængt.
Deres Majestæt, fangerne flygter!
De har saboteret armadaen. Stands dem!
Ikke flere løgne.
Arrester ham.
- John Smith, en heltemodig hjemkomst. - Jamen tak, frue.
- Hvordan undslap du? - Vi troede, du var død.
Bravo, John!
Rådgiver til den kongelige domstol.
Hvilken vidunderlig ære.
Det har du altid ønsket dig.
Og du har gjort alt, du havde sat dig for...
og mere.
Dit folk ville være stolt.
Ja. Det bliver godt at se dem igen.
Måske vender du en skønne dag tilbage til London.
- Pocahontas... - John...
Kongen har givet mig et skib! Det er min drøm!
Vores. Nye eventyr hver dag. Nye lande at opdage.
Jeg sætter en ny kurs. Med dig ved min side naturligvis.
Vores eget skib!
Jeg samler straks et mandskab! Vi sejler med det samme!
Hvad?
Det er ikke dit ønske, vel?
Vi gik engang den samme vej.
Jeg har fundet, hvor jeg hører til.
Jeg håber, du bliver lykkelig.
Må Den Store Ånd altid være med dig.
Pocahontas? Pocahontas!
- Stram jer an, mænd! - Jeg kan ikke se noget.
- Mrs. Jenkins! - Nå, der er du, min kære.
Herovre.
Mrs. Jenkins, tusind tak for alt.
- Er John Rolfe her? - Jeg har ikke set ham, min kære.
Jeg troede, I var sammen. Måske hader han at sige farvel ligesom jeg.
Farvel, min kære.
Måske vender du en skønne dag tilbage til London.
John!
Hvad med din kongelige pligt?
Det er min pligt at følge mit hjerte, Pocahontas.
Farvel. Hej-hej.
Kom, Uti. Lad os sætte noget te over.
Og opfør dig pænt.
Lad os tage hjem.